Dette er Bruce Davids fra London.
Byen er i flammer etter at de tyske bombene ble sluppet i går kveld
av Hitlers Luftwaffe.
De døde graves frem fra ruinene,
og i Frankrike venter den tyske hæren på at dette landet skal overgi seg.
Men engelske tropper kjemper tilbake.
På himmelen kjemper de unge mennene fra RAF mot Nazi-styrkene
som for bare ett år siden invaderte Polen, sveipet gjennom Frankrike,
og lot dette landet bli stående alene i en konflikt som, hvis tapt,
kan ødelegge den Frie Verden.
Veldig bra, Major. Ta mennene inn.
Beveg dere.
Til siden, karer. Pass ryggene deres.
Jeg fant de fire ekstra vognene du trenger.
- Bra. - Du får dine tusen menn.
- Jeg vil heller være med dem enn her. - Finland appellerer kanskje til deg?
- Er det landet eller damene? - Bare et kort streif av patriotisme.
- Blir du med på en drink? - Nei takk. Kanskje i morgen.
Hallo?
- Ser deg i morgen. - Ja.
Tre som jeg kan se herfra.
Skål.
- Mr. Faber? - Hallo, Billy.
Jeg har et nytt intervju med Forsvaret i morgen.
Du ser ikke eldre ut enn du gjorde i forrige uke.
Kompisen min Harry har noe krem som fjerner kviser som ingenting.
Det er ikke vits i å stresse. Det blir nok av krig igjen, det lover jeg deg.
Men jeg vil kjempe nå.
Alle er i uniform unntatt meg. Hvis ikke de har en spesiell jobb, sånn som deg.
- Hva med marinen, Billy? - Jeg har tenkt på marinen, men...
- Vel, jeg kan ikke svømme. - Da er Luftforsvaret ute.
- Hvorfor? - Du har ikke vinger, har du vel?
- Ta over disse, kjære. - Mange takk.
- Til lykke, kjære. - Mange takk.
- Masse til lykke. - Mange takk. Takk så mye.
Mrs. Rose?
David, kjære. Jeg tror jeg må gå og skifte.
- Kan jeg hjelpe? - Nei, det kan du ikke.
Vel, gutten min, når skal du inn i skvadronen?
I morgen, sir. En Spitfire. Jeg så den i går. Nydelig drage.
Slik, ja.
Mamma, jeg er så lykkelig.
Å, skatt.
- Han er en nydelig gutt. - Er han ikke!
Skatt...
Av sted med deg, Emma.
Begge to.
- Lucy... - Ja?
Lucy, jeg...
Jeg vet ikke hva du forventer i kveld, men jeg...
Jeg... jeg tror du burde vite at...
Mamma, jeg vet det.
Hadet, mamma.
Hadet, pappa.
Hadet.
Billy, du fikk ikke te. Ikke du heller, Faber. Ta noe på puben.
- Takk, jeg skal bare vaske meg først. - Ser deg der.
- Freddy, kan jeg komme? - Jeg vet ikke det.
- Er du i Forsvaret ennå? - Fortell ham om den mirakelkremen.
Å, ja. Kan du fortelle Mrs. Garden at jeg blir sen?
Kompisen min Harry har en krem som tar bort alle kvisene...
Mr. Faber, jeg har spart et deilig stykke kjøttpai til deg.
- Vi kan ikke kaste den. - Ikke med denne rasjoneringen.
Jeg kommer snart.
24 timer er ikke en lang bryllupsreise, er det vel?
Vi kan starte med en gang. Det er en flaske sprudlevann der.
Det skal være sikkert.
- Her er den. Er det glass? - Klart det. Alt er med.
- Å, kjære. - Hva?
Vel, jeg tenkte bare på mamma.
I ettermiddag prøvde hun å fortelle meg hva som skjer på en bryllupsnatt.
Hun er litt for sen. Hva sa du?
Jeg sa hun var litt sen, gjorde jeg ikke?
Henry?
Mr. Faber?
Hva er det du gjør?
Det er i orden. Det er... bare for stasjonen.
Klassifisert arbeide angående togene. Jeg burde ikke fortelle deg.
- Vær så snill og hør på meg. - Nei.
Stol på meg.
- Du er en spion. - Slutt å kjempe.
Vennligst hør på meg.
I går kveld var Luftwaffes hovedmål igjen London.
Betydelig skade ble gjort i industri- og boligområder...
100.000 TROPPER SENDT I DAG
DESTINASJON FINLAND
David, vær forsiktig. Du er ikke i din Spitfire ennå.
STORM ISLAND - FIRE ÅR SENERE
Elskede brødre, Herren gir, og Herren tar.
Han gir oss sauene,
og vi... gir ham beina tilbake.
Lucy, jeg tror jeg har fornærmet moren din igjen.
Jeg er rett her, David. Du kan tiltale meg direkte.
- En forlokkende invitasjon. - David, vær så snill...
Drikk opp, skatt.
- Du er vel pakket og klar? - Ikke bekymre deg. Jeg er klar nå.
Godt.
Pappa.
Mamma, David synes bare det er vanskelig å være med mennesker nå.
- Forstår du? - Selvsagt, skatt.
- Stakkars jenta mi. - Nei. Det går bra med meg.
Det går greit med oss. Gjør det ikke, Tom?
Jo, det gjør det.
Vel, ha det bra, frue. Disse er til deg og mannen din.
Det er lite å spise i London for øyeblikket.
Mange takk, Tom.
Kom igjen, Tom.
Han er full.
- Er han alltid sånn? - Nesten, men han er en god venn.
Du og Jo kan komme hjem når dere vil...
Nei.
Mitt hjem er her, mamma, med David og Jo.
Det var deg som fortalte meg at ekteskapet ikke var en uavbrutt glede.
- Jeg er redd det var det. - Ja, det var det.
Vel, det ser ut som Jo har det bra i hvert fall.
- Jeg kysset ham på øret. - Kanskje hvis du fikk ett til?
Hvorfor ikke? David kan vel det?
Ja.
Men han orker ikke å møte meg i gangen av frykt for å måtte røre meg.
- Kom igjen, Lucy. - Jeg elsker deg.
Det er ikke nødvendig å fortelle pappa om dette.
- Nei. - Nei. Kom igjen, da.
- Hadet, bestemor. - Kom igjen, Jo.
MØT MULLER I KVELD. KLOKKEN 21.00.
ØNSKER MØTE
GJENTAR. MØT MULLER. I KVELD.
ORDRE FRA HØYESTE HOLD
Agent Muller.
- Noen er der med Muller. - Bra.
Gi dem 60 sekunder, og så gå inn.
Du har etterlatt et spor en blind mann kunne fulgt.
Vi er omringet.
Snakk på engelsk.
Der Führer vil at du skal... revurdere styrken til Pattons hær i East Anglia.
Det er invasjonsstyrke. De har fotografiene.
General Patton er klar til å invadere Europa når som helst ved Pas-de-Calais.
- Hitlers astrolog... - Astrolog?
Min gode Gud.
Han tror... angrepet vil bli i Normandie.
I orden.
Jeg skal revurdere.
- Jeg signaliserer på vanlig måte. - Nei.
Absolutt ingen videre radiokontakt. Du må ta fotografier.
Lever dem personlig til der Führer.
- Personlig? Hvorfor? - Han sier han stoler på deg.
- Han vil høre fra din egen munn. - Vel, jeg er smigret.
Admiral Canaris sender en ubåt og henter deg fra kysten av Skottland.
Det er bra. Har du båret dette rundt?
Ja. Hvordan det?
- La oss handle. - Vi tar dem sammen.
Hva er dette?
Storm Island. Tre km fra møtestedet.
- Når skal ubåten hente meg? - Når du signaliserer etter den.
Fra seks på kvelden til seks om morgenen.
Fra seks på kvelden til seks om morgenen. Og det begynner når?
Om én uke fra i dag, og i én uke etter det.
Og du? Hvordan kommer du deg ut av England?
Jeg skal komme meg til Liverpool.
Hva om de fanger og torturerer deg?
- Jeg har en selvmordspille. - Ville du brukt den?
Selvsagt. Om nødvendig.
Jo ba meg si god natt til pappa for ham.
Han elsker deg veldig høyt.
Jeg elsker ham.
Men, elskede, du viser det ikke.
Du forteller ham det ikke.
Du holder ham aldri.
Ikke vær redd nå som han blir voksen.
Redd for hva? Hva i helvete har jeg å være redd for?
Jeg skal gå turer med ham, ikke sant?
Og svømme med ham, og spille fotball med ham.
- David... - Jeg vil at han skal være stolt av meg.
Å vokse opp som faren sin, en jævla spøk uten bein.
Moren din og du hadde det sikkert gøy når dere fikk diskutert meg.
Hun er veldig bekymret for deg.
Jeg trenger ingens bekymring.
Jeg klarer meg alene.
Det gjør ikke jeg.
David, jeg trenger deg.
- Jeg elsker deg. - Ikke gjør det.
Vær så snill å ikke gjør det.
Jeg vil sove. For Guds skyld, la meg sove.
Mange takk.
Du har ikke leid ut dette rommet til noen siden Mrs. Garden døde?
Nei, sir. Ikke siden Billy Parkin bodde her. Han er i Forsvaret nå.
Jeg tror jeg har sett alt jeg ville se.
Mange takk skal du ha.
Sersjant. Billy Parkin?
Det stemmer, sir. Hallo, sir.
Hva dreier dette seg om?
Mord.
Jeg skal aldri glemme da jeg kom tilbake fra puben.
Og der var hun.
Død.
- Det var det verste sjokket i mitt liv. - Det tviler jeg ikke på.
Jævla Henry Faber.
Han var helten min.
Drittsekk.
Til og med såret i krigen.
Medaljer på brystet.
Hva vil du med meg?
Dette er fotografiene av tyske avgangsstudenter i militæret.
Samme år, forskjellige skoler.
Ta tiden du trenger.
- Jeg ser etter Faber, ikke sant? - Ja.
Her er han.
Det er ham.
Det er helt klart Faber.
Og se.
Admiral Wilhelm Canaris, sjef for tysk etterretning.
Og rett bak ham, hans unge student - Nålen.
- Skal du ut og fiske? - Og titte på fugler også.
Hvis du er heldig.
Du bør holde deg langt oppe i kanalen. Dette området har restriksjoner.
- Har det det? - Starter rett bortenfor her.
Mannen med kodenavn Nålen.
Også kjent som Henry Faber.
Han ble født 26. mai, 1900,
i en landsby kalt Öln i Vestprøyssen.
Da han var 13, dro han til Karlsruhe Kadettskole i Baden.
To år senere ble han overført til den mer prestisjetunge Groß-Lichterfelde
i nærheten av Berlin.
Han snakket allerede flytende engelsk på grunn av faren, baron von Müller-Guder,
som hadde jobbet i Washington som militærattaché,
og hadde sendt sønnen til privatskole der.
Men tilbake i Tyskland, gjorde gutten konstant opprør,
og ble ofte straffet for det.
Han fikk ekstremt høye karakterer på avgangseksamen.
På tyvetallet var Nålen kadett på krigsskolen i Metz,
og Wilhelm Canaris ble venn med ham.
I '31 besøkte Hitler familiens herresete, og møtte ham.
I '33 kom Hitler til makten. Nålen ble gjort til kaptein,
og sendt til Berlin med uspesifiserte plikter.
Han hadde en affære med en tysk skuespillerinne. Han giftet seg aldri.
Han fikk ingen nære venner.
Og i '38 forsvant Nålen.
Herregud.
Flinke drittsekker.
- God kveld. - God kveld.
- Og hvem kan du være? - Jeg burde spørre hvem du er.
Du er på båten min.
- Hva har du i den veska? - Kikkert, kamera, oppslagsbøker.
Nei, det gjør du ikke. Opp med hendene.
Kan du holde den? Mange takk.
Så hyggelig å høre fra deg.
Selvsagt.
Ja, det skulle ikke være så vanskelig, sir.
Foretrekker du det på morgenen?
For all del. Ja.
God natt.
Den skal i diplomatvesken til Lisboa i ettermiddag.
- Og videre til Berlin? - Så snart som mulig.
Greit.
Får jeg spørre deg...
Det er forsikring.
Du kommer ikke til oss så veldig ofte.
- Ikke veldig. - Du holder deg for deg selv.
En forsiktig mann.
Et forsiktig liv. Men hvordan skulle man ellers overleve i disse dager?
Man kunne slutte.
Men ikke du.
Trening.
- Patriotisme. Godt. - Her, takk.
Kjør inn her, sjåfør.
Mange takk.
Vet du hva dette er, Godliman?
Amerikanske fly.
Dette er fotografier av Pattons allierte invasjonsstyrke i East Anglia.
Tyskerne tror at det bare er to mulige steder
for en alliert invasjon i Europa.
Og de har rett.
Fra East Anglia her til Pas-de-Calais,
eller fra sørkysten av England til strendene i Normandie.
Operasjon Overlord har bestemt seg for Normandie.
Så hva gjør general Pattons hær i East Anglia?
Det er ingen hær. Disse flyene er laget av kryssfiner.
Vi gjorde det for å lure tyskerne. Mannen som tok de fotografiene vet det.
Derfor må han også vite at vi har tenkt å invadere Normandie.
Finn ham, Godliman. Det kan koste oss krigen.
Vel, sir, hvis du var på denne stasjonen og ville komme deg ut av landet,
sa kunne du dra til Holyhead, Liverpool, Glasgow, og sa med ferje til Irland.
Han ville ikke risikere Holyhead på grunn av passkontrollen.
Hva med Liverpool til Belfast? En bil over Irland og en ubåt ved kysten.
Du snakker om toget 11.45 Marylebone til Inverness
som stopper ved Stafford, Crewe, Liverpool...
Liverpool. Det er der han går av. Du har rett.
- Toget 11.45 dro på tiden. - Hvordan kommer vi oss på det?
- Du kan stoppe toget... - Ja. Skaff oss et fly.
- Ja, sir. - Du blir med, Billy.
- Har du lyst på et slag poker? - Hvorfor ikke?
Vi stopper igjen.
- Sjaføren gikk sikkert tom for kull. - Glemte sikkert rasjoneringsboken sin.
Du må huske, Billy, at du bare trenger å peke ham ut for meg.
Ikke bekymre deg, sir. Jeg kunne gjenkjent Faber med finlandshette.
Mørklegging. Ta ned persiennene. Mange takk.
Mørklegging.
Ta ned persiennene.
Mørklegging.
Kom igjen, gi oss litt plass.
Kan noen ta ham bort. Kom igjen. Fader ta.
Unnskyld meg.
Stå stille, ellers dreper jeg deg. Hvorfor ser du etter meg?
- Det gjør jeg ikke. - Ikke lyv.
Har Forsvaret skiftet uniformer, Billy?
Hva er planen? Hvor er fella?
Glasgow. De venter på deg i Glasgow.
Så de lot deg endelig komme inn i Forsvaret, hva, Billy?
Gratulerer.
Å, Herregud!
Mange takk. Du har vært meget snill.
Du vil ikke forandre mening og ta litt lunsj?
- Nei, jeg må fortsette til Banff. - Som du vil.
Jeg håper bilen din er der når du kommer tilbake til den.
Den kommer ikke langt uten bensin.
Den Røde Armé har hatt stor suksess mot tyskerne,
og slått tilbake med tanks og tropper langs hele den østre front.
Hitlers hær har vært utsatt for mange ydmykende tap,
og den har flyktet, frossen og i uorden, gjennom Russlands drepende snø.
Alt dette mens Hitler sa at ordet "overgivelse"
ikke finnes i det tyske ordforrådet.
Amerikanere og briter har økt sin bombing i dagslys i Tyskland.
Mr. Churchill og general Eisenhower er i konferanse,
og når sommeren nærmer seg, er et angrep på Europa fra de allierte
selvsagt bare et spørsmål om tid.
Det fatale spørsmålet for nazikommandoen må være
hvor og når invasjonen vil finne sted.
En ubåt vil plukke deg opp fra kysten av Skottland
når du signaliserer etter den. Fra seks på kvelden til seks om morgenen.
Lever fotografiene direkte til der Führer.
Han sier han stoler på deg.
Så smigrende.
Ja, det er fyren. Jeg plukket ham opp fra ingensteds.
- Følte meg dum da jeg så dette. - Er det den samme mannen?
Jeg tilbød ham lunsj.
- Og han skulle til Banff? - Jeg slapp ham av rett overfor.
- Scotland Yard på tråden. - Endelig.
Scotland Yard.
Jeg vet det er sent. Det er sent her også.
David.
Ta armen din rundt meg.
Slik, ja.
Deres mann har blitt observert av ti stykker.
Er alle sjekket?
Vi har intervjuet åtte. Vi er i gang med de andre to.
Vi har lett fra Cape Wrath til Carlisle.
Han har ikke tak over hodet.
Du er på Storm Island.
- Storm Island? - Nå vet du hvordan den har fått navnet.
Du ble feiet inn i bukta. Alt blir det.
Ikke reis deg.
- Jeg har skremt den lille jenta di. - Han er en gutt.
- Jeg beklager. - Nei. Jeg må klippe håret hans.
Var det noen andre ombord med deg?
David, vi må virkelig legge den stakkars mannen.
Nei, jeg var alene.
Gadd du ikke å høre på værmeldingen før du dro?
Nei.
- Sa du fra til Kystvakten? - David, hva spiller det for rolle?
Hvis han gjorde det, kan det være menn som risikerer livet for å redde ham.
- Og vi kan si fra at han er trygg. - Nei.
Jeg... Jeg... Jeg sa ikke
fra til Kystvakten.
Jeg skal ordne senga.
- Jeg har aldri sett noen så utslitt. - Men, mamma...
Jo, du må leke veldig stille så mannen ovenpå kan sove.
Han hører ikke noe.
- Mamma, hvorfor... - David,
hvem tror du han er?
En jævla dust som er ute i dette været.
Han er ikke en arbeidende sjømann.
- Er han ikke en arbeidende sjømann? - Nei.
Hendene hans er fryktelig myke.
Hendene hans? Han har på seg dress, for Guds skyld.
Har du plutselig blitt observant, nå?
Jeg går bort til Tom.
David. Hva om han våkner?
Hvem er den mannen på rommet mitt, mamma?
Jeg vet ikke, skatt.
..en jente med langt blondt hår med diamanter i.
- Vet du hva diamanter er? - En slags skatt, er det ikke?
Jeg må klippe deg snart.
Hvis du ikke gjorde det, ville det bare vokse og vokse og vokse da?
Ja. Det ville vokse ned til ørene dine.
Så ville det vokse ned til haka di.
Så ville det vokse forbi her. Så ville det krølle seg her.
Så ville det begynne å kile deg på tærne, og så måtte alle gå ut av badekaret.
Hvorfor?
Fordi at hvis folk ikke går ut av badekaret, så smelter de.
Men jeg har ikke gjort det.
Mamma...
Mamma, kan jeg få rommet mitt tilbake?
Selvsagt kan du det. Kom igjen, skatt.
Kom ut av badekaret.
Prøv å ikke kryssforhøre ham.
Jeg kryssforhører ikke. Det er helt normalt å lure på hvem han er.
Jeg synes bare det ville vært hyggelig hvis du ikke maste på ham.
Jeg prøver bare å finne ut hva som skjedde.
Kom inn.
God kveld.
Hallo. Hvordan føler du deg?
Bedre, takk.
Jeg er Henry Baker.
Hallo. Jeg er Lucy. Lucy Rose.
- Hyggelig. - Dette er min mann David.
- Hyggelig. - Spis noe varm suppe.
Mange takk.
- Brød? - Ja, mange takk.
Kan du si meg hvor mye klokka er?
Den er ti på ni.
Ti på ni?
- Ta deg noe cider. - Nei, ellers takk.
Mange takk.
Jeg er... veldig sulten.
- Er dette Storm Island? - Det stemmer.
- Og hva driver dere med her? - Sauer.
- Er det sant? - Jeg legger meg. Har vondt i ryggen.
Du heldig som overlevde. Hvorfor dro du ut i stormen i utgangspunktet?
Fordi jeg ikke hadde noen anelse om at den var så ille.
Gi meg to. Jeg vil sove.
Jeg kan gjøre det.
God natt.
- Vil du ha noe mer suppe? - Nei, mange takk. Det var nydelig.
Det er noe brandy i stua. Vil du ha noe?
Sett deg ned.
Hvor bor du, Mr. Baker?
Jeg bodde på den båten.
Jeg antar at jeg er en dust.
Jeg flyttet fra London for en måneds tid siden.
- Jeg har ikke vært der på årevis. - Når var du der sist?
For fire år siden. Og det var for å få en baby.
- Har dere vært her i fire år? - Ja.
Herregud. Jeg håper dere har venner her.
Vel, vi har Tom som tar seg av fyret,
og ferjen kommer annenhver mandag med forsyninger.
- Er det alt? - Ja.
- Skål. - Skål.
Hva gjør dere hvis dere får en nødsituasjon?
Det er en radio i Toms hus,
men den har egentlig mer med fyret å gjøre.
Det virker som et fryktelig ensomt sted å leve.
Vel, du skjønner, David og jeg hadde en bilulykke på bryllupsdagen vår.
Det er slik han mistet bena.
Han var under trening for å bli jagerpilot.
Og etter ulykken så...
Vel, begge ønsket å stikke av,
så vi dro hit.
Det virket som en god idé. Det kan ha vært en tabbe.
Du kan ikke klandre ham for å ønske å stikke av.
Nei, det gjør jeg ikke.
Det er fryktelig trist.
Nei, det var kun vår feil.
Vi hadde drukket, og vi kjørte altfor fort...
- Plutselig var det en lastebil... - Nei, jeg mente at det var trist,
fordi du er så ulykkelig nå.
Er det så tydelig?
Jeg elsker ham jo.
Slik han pleide å være.
De gangene han plutselig er som den gamle David, og han og Jo og jeg
går og har en piknik på klippen eller noe slikt.
Han er mesteparten av tiden hos Tom nå. Jeg tror de bare sitter og drikker.
Det første året vi var her,
så kom foreldrene mine på besøk.
Jeg kan ikke forklare det.
Han var stille og gjemte seg for dem, og...
Jeg synes det er trist for Jo.
Han spør etter bestemoren sin og lurer på hvor hun er.
- Han er en søt liten gutt. - Er han ikke!
Og han er så flink.
Og han er veldig modig.
- Og heldig. - Hvorfor synes du det?
Fordi han er så elsket.
Nei. Jeg er moren hans.
- Alle foreldre elsker barna sine. - Nei.
Nei, ikke alle.
Noen foreldre... Noen foreldre bruker barna sine.
Setter mål for dem, mål de selv ikke klarte å nå.
Det kan vel knapt kalles kjærlighet?
Nei, knapt.
Jeg lurer på hvorfor du fortsetter hvis det ikke fungerer.
Jeg tror, hvis jeg skal være helt ærlig,
at jeg ikke orker tanken på at alle disse årene med å prøve er bortkastede.
Jeg tror virkelig ikke... Jeg klarer ikke tanken på det.
Å, kjære vene. Fire år på denne øya, og jeg har blitt så kjedelig.
Si meg, Mr. Baker, er du gift?
- Nei. - På grunn av valg eller uhell?
- Synes du det er heldig å være gift? - Vel, ja, normalt.
- Jeg forestiller meg at jeg er gift med... - En annen mann.
- Du har skadet deg. - Jeg er fryktelig lei meg.
Du er veldig vakker.
Ikke gjør det, vær så snill.
Vi avsluttet fredag ettermiddag for å holde oss unna den grusomme stormen.
Det er søndag. Hvorfor lot du oss ikke få vite at den var borte?
- Jeg har ikke vært her siden. - McKillop,
kan den båten ha overlevd stormen?
Ingen sjanse for det. Hvorfor tror du jeg etterlot den her?
Hvis han var på den, hvor kan han da være nå?
- På havets bunn, den dusten. - Bra å kvitte seg med dårlig søppel.
- Han må være druknet. - Jeg tror det når jeg ser liket.
God morgen.
- Jeg sparte noe kaffe. Melk? - Nei, ellers takk.
- Jeg skal lage noe frokost til deg. - Nei. Jeg venter til lunsj.
Det er lammegryte til lunsj. David sier at vi snart blir sauer alle sammen.
- Hvor er han? - Han har akkurat gått ut med Jo
for å sjekke flokken.
God morgen, Lucy.
- God morgen. - Du forakter meg vel ikke?
Nei. Hvordan kunne jeg gjort det?
Vel, du kunne. Jeg kunne.
Det kan ikke skje igjen. Det vil det ikke.
Angrer du på det?
La oss gå ut.
Du forsvinner snart.
Nå som stormen er over.
Nei, ikke i den.
Jeg vet ikke hva du driver med engang.
Jeg er skribent.
En skribent? Er du virkelig det?
Gode Gud.
Hva skriver du om?
Krigen.
Ikke kamper og drap,
men isolasjon.
Den følelsen noen menn har av å være
plutselig adskilt fra alle andre menn.
Men jeg trodde krigen skulle bringe mennesker nærmere sammen.
Ikke meg.
Og du?
- Er det en kvinne i boken din? - Jeg skal ta med deg i den.
- Nei, jeg mener det. Er det? - Ja.
Én kvinne.
Hva gjør hun?
Hun lever,
hun har en affære med helten vår,
- og så dør hun. - I luftangrepene?
Nei, han dreper henne.
Hun knuste hans hjerte.
Jeg må komme meg tilbake. Kom igjen.
Jeg håper Lucy ikke holdt deg oppe for sent i går kveld.
Nei.
Jeg skal bort til Tom for å se om han har reparert antenna.
- Vil du bli med? - Hvis jeg kan hjelpe, ja.
- Jeg venter i bilen. - Kan jeg bli med også, pappa?
Nei, du blir her hos mamma. Du har allerede vært ute i dag.
Vi går bort senere, skatt. Gå og si hadet.
Pappa, hvorfor kan jeg ikke bli med?
Jeg tror han vet det.
- Hvordan kunne han det? - Vet ikke. Jeg bare føler det på meg.
Du føler deg skyldig.
Ikke gjør det.
Min kone forteller meg at du er skribent.
- Vellykket? - Har nettopp begynt.
- Hvorfor er du ikke i Forsvaret? - Jeg var det.
Jeg ble skadet.
Det ble jeg også.
- Er du gift? - Nei.
Klok mann.
Hva ville jeg ikke gjort med den friheten.
Jeg synes du er heldig som har Lucy.
- Gjør du? - Ja, det gjør jeg.
Jeg pleide å fly Spitfires.
Nydelige drager.
Fire våpen på hver vinge - American Brownings.
Avfyrte 1260 runder i minuttet.
Virkelig?
- Er du ikke interessert i fly? - Nei.
Jeg ville ha trodd du var en entusiast.
Hvorfor?
Det har blitt en nasjonal hobby, har det ikke? Flytitting.
Tom.
Kan du gå inn for å se om han er her?
Hvis han ikke er det, så se litt rundt. Han er ikke langt borte.
Tom.
Er han der inne?
Han sover. Eller, han har drukket seg fra sans og samling.
Du løy for meg, gjorde du ikke?
- Hva er det du snakker om? - Du sa du ikke var interessert i fly.
- Det er jeg ikke. - Men det er du.
Du er veldig interessert.
- Gi meg filmen. - Hvilken film?
Filmrullen jeg fant i lomma di i dag tidlig.
Ja, den ja.
- Ned på knærne. - Dette er latterlig.
- Hvis dette er på grunn av Lucy... - Det er bilder av flyet vårt.
Jeg jobber for RAF. Jeg leverte filmen...
Spar den til Lucy. Hun kommer hit snart.
Hun er fascinert av alt du har å si, er hun ikke?
Gi meg filmen. På knærne.
Gi meg filmen.
Hallo.
Hallo, Jo.
Hvor er David?
Full.
La oss gå tilbake hjem, skatt. Pappa er opptatt.
- Var det ok? Sa han noe? - Ikke noe.
Jeg skal gå og hente ham etter middag.
Kom igjen, da.
Jo sover. Han sa jeg skulle si god natt til deg.
Hva tenker du?
Vet du hvor mye klokka er?
Jeg må dra.
Jeg må dra og...
hente mannen din.
Du føler deg skyldig.
Ikke gjør det.
Godliman?
- Godliman, her. - Jeg har hatt Churchill på tråden.
Han pustet ild.
- Hør her... - Godliman, ikke avbryt.
Det har blitt besluttet. Troppene er nå på plass.
Han må ikke komme tilbake til Tyskland.
Fang ham eller drep ham.
Forstått.
Mamma?
Hva i helvete driver du med?
Jo, vi kan tegne alle de tingene stormen gjorde.
Vi kan tegne Mr. Bakers båt mot klippen, ikke sant?
Vi kan tegne skyene. Alle de svarte skyene som kom ut.
Se, Jo, du kan se klippene helt klart. Kan du se dem?
Er de ikke pene?
Jo, bli her. Ikke gå noe sted. Ikke gå i nærheten av klippen.
Gode Gud.
Gode Gud, David.
Hjelp!
En eller annen!
Hjelp!
En eller annen!
Hva var i vannet, mamma?
Jo, skatt, mamma må gå ut nå.
Du kan... være snill gutt. Bli her og lek med lekene dine.
Henry.
- Hvor skal du, mamma? - Jeg skal bort til Tom, skatt.
Mannen din nekter å komme tilbake.
Han og Tom hadde drukket, og...
Lucy?
Der er du. Har dere vært ute?
Ja, vi var ute og gikk.
Vil du ha noe kaffe?
Vi så noe i vannet.
- Vi så på restene av båten din. - Litt av et rot, ikke sant, Jo?
- Vil du ha noe kaffe? - Nei, ellers takk.
- Har du akkurat sett David? - Akkurat nå, ja.
De hadde klart å fikse antenna.
Lucy?
Her er nøklene.
Hvor skal du?
Jeg tenkte jeg skulle hente David.
Han må virkelig slutte å drikke så mye.
La ham være. Han ba meg hente ham i ettermiddag.
La oss ha en piknik. Skal vi lage brødskiver, Jo?
En gang hadde vi piknik nede i bukta.
- Du har lyst til det, ikke sant? - Ja, det har jeg veldig lyst til.
Jeg elsker deg.
"Jeg går til Dødens Hus," sa Svalen.
"Døden er broren til Søvnen, er han ikke?"
Og han kysset Den lykkelige prinsen og falt død om ved hans føtter.
Et merkelig knas hørtes inni statuen,
som om noe hadde knust.
Faktum var at blyhjertet hadde delt seg i to.
"Det var merkelig," sa oppsynsmannen på smelteverket.
"Dette ødelagte blyhjertet vil ikke smelte i smia."
Så de kastet det på skrothaugen hvor den døde svalen også lå.
"Bring meg de to mest verdifulle tingene i byen," sa Gud.
Engelen bragte ham blyhjertet og den døde fuglen.
"Du har valgt rett," sa Gud,
"for i Paradisets hage, skal denne lille fuglen synge for bestandig."
"Og i min by av gull skal Den lykkelige prinsen for alltid prise meg."
Kom igjen, drikk melken din, skatt.
Hvis du er flink gutt og drikker opp all melken din,
så kan du sove foran peisen i natt.
Har du lyst til det?
Ja.
Hvilke øyer har ikke rapportert?
Sanda Bister, Uist og Storm. Det er ingen vits i å bekymre seg for det.
- Hvilken? - Storm. Vi får aldri tak i Tom på kvelden.
- Får vi, sir? - Tom liker en drink etter en hard dag.
Hvordan kommer jeg til disse øyene?
I dette været?
Skal jeg hente noe å drikke til oss?
Kommer straks tilbake.
- Er alt i orden med deg? - Ja, jeg kommer.
Kom igjen, skatt.
Kom igjen! Vær så snill!
Start!
Lucy!
Tom!
Tom.
Å, Herregud.
Tom, du må våkne. Det er Lucy.
Å, Herregud.
Lucy.
Jeg prøver å sende en viktig...
Hallo? Hvis noen hører meg...
Jeg sender en viktig melding fra...
Hallo? Hører du meg?
Dette er Storm Island som sender et SOS.
Hvis du hører meg, så si fra!
Vi ser etter et tysk fartøy. Det er sannsynligvis en ubåt.
Når vi drar tilbake for å fylle bensin, vil den neste skvadronen være på vei.
- Alt vi trenger er været. - Til helvete med været.
- Vi kan ikke lette i denne tåken. - Jeg vet det.
- Vi har akkurat plukket opp et SOS, sir. - Fra hvor?
- Vi vet ikke ennå. - Hallo? Hører du meg? Over.
Hallo? Hører du meg? Over.
Lucy.
Å, Herregud.
Lucy.
Nei.
- Gå ovenpå igjen. - Mamma, jeg fryser.
Løp.
Lucy?
Jeg vet du ikke har noen skudd igjen.
Og jeg skal åpne døren.
Vennligst la meg komme inn.
Jeg skal ikke skade deg, Lucy. Det lover jeg.
Men jeg kommer inn.
Jeg kommer inn.
Mamma.
Jeg er lei meg hvis jeg skremte deg.
Jeg er lei meg.
Alt er i orden nå.
Det går bra med deg.
Vi skal låse døren.
Dette er Storm Island. Er det noen der?
Hallo, Storm Island. Hører deg. Over.
Hallo, Storm Island. Vi har prøvd å nå deg i hele natt. Over.
Kom inn, Storm Island. Over.
Kom inn, Storm Island.
La meg snakke med henne.
Hallo. Kan du høre meg? Du må trykke på "motta".
Hvis du vil snakke med meg, si "over" og trykk på "overfør".
Jeg gjentar, kan du høre meg? Over.
Det var en mann som fikk et skipsforlis utenfor her.
Han drepte mannen min, og hyrden vår Tom.
Han er utenfor huset nå.
Så... kom, vær så snille, for Guds skyld. Over.
Vi er på vei.
Nå er det noe jeg vil at du skal gjøre. Det er veldig viktig.
Hører du meg klart? Over.
Ja. Jeg forstår. Over.
Du må ødelegge radioen din. Over.
Men... hvorfor? Vennligst ikke...
Nei, jeg kan ikke gjøre det.
Jeg har ingen andre her til å hjelpe meg.
Jo, bli der.
- Håper øya ikke er innhyllet i tåke. - Bare kom deg dit.
Jo.
Sett geværet der.
Stå ved døren.
Det er en flaske whisky i det andre rommet, Lucy.
Kan du vennligst bringe den til meg?
Gode Gud.
Nå foregår krigen mellom oss to.
Vet du det?
Jeg gjorde det jeg måtte gjøre.
Det kan ikke gjøres om igjen.
Jeg er lei meg.
Adjø.
Mamma...
- Mamma. - Ja. Ja, greit, skatt. Det er i orden.
Det er i orden. Nå må du bli her. Kan du bli her?
Bli her og vent på mamma.
Å, Herregud.
Stopp!
Vennligst stopp!
Stopp, vær så snill!